To ale neříkám, pitomče. Bože, úplně jsi překroutil mé názory! Proč se s takovými idioty vůbec obtěžuju mluvit? Uklidni se, Borisi. Ne, neříkej mi, ať se.
Jsem klidný. Nekritizuj nás jen proto, že nerozumíme tomu, co říkáš. Já vás nekritizuju. Neviním tady myšlenku křesťanství nebo judaismu nebo jakékoliv náboženství.
Ale ty profesionály, kteří z nich udělali korporativní obchod. V Božím podniku jsou peníze. Velké peníze. A máme to tady. My víme, Borisi. Základní učení Ježíše je absolutně
skvělé. Rovněž tak i prvotní úmysly Karla Marxe. Jasné? Co by na tom mohlo být špatné? Všichni by se měli dělit rovným dílem. Absolutní rovnost. Demokracie. Vláda v rukou lidí.
Skvělé myšlenky. Skvělé! Ale všechny trpí jednou osudovou chybou. Jakou? Ano, kterou? Že jsou všechny založeny na mylném názoru, že lidé jsou
v podstatě slušní. Že jim dáte šanci konat dobro a oni se jí chopí. Nejsou to hloupí, sobečtí, hrabiví, zbabělí, krátkozrací červi. Dělají, co mohou.
Mluv za sebe, člověče. Mluv za sebe. Jenom říkám, že lidi dělají život zbytečně horším, než ve skutečnosti musí být a věř mi, že již tak se žije špatně i bez jejich pomoci.
Vlastně, i když to říkám velmi nerad, jsme neúspěšný druh. Tak daleko bych nezacházel. Ne, Ede. Proto se ti líbí, Pepíku, ta asistentka balzamovače, smrdí formaldehydem!
Pro Kristovy rány, musíte využít každého potěšení, které se vám v tomhle muzeu hrůzy naskytne. Trocha formaldehydu je v pořádku, ale je jím načichlá. Hej, oni tvůj příběh
neznají. Borisi, pověz jim svůj příběh. Můj příběh je, užívej si, jak nejlépe dokážeš, jen když tím nikomu neubližuješ. Využij všech šancí, abys v tomhle krutém, bezohledném,
marném, ponurém chaosu našel trochu radosti. To je můj příběh. Ne, to není ono. Pověz jim tamten příběh. Pověz jim ho. Jo, pověz jim ho. Ty chceš, abych ho pověděl, jen aby ho oni mohli slyšet. Kdo? Oni. Kdo? Kdo jsou oni?
Ty tam někoho vidíš? Kde? Co jsi zač? Idiot? Dívá se na nás publikum plné lidí. Publikum? O čem to mluví? Máš pocit, že tě sledují.
Zaplatili za lístky pořádné peníze, těžce vydělané peníze, aby si nějaký pitomec v Hollywoodu mohl koupit větší bazén. Tak ty říkáš, že jsou tady lidé, kteří si koupili lístky, aby se
na nás mohli dívat. Tedy, hlavně je zajímám já, abych tak řekl. Ano, už tam tak sedí. Ty je nevidíš? Někteří jedí popcorn, někteří se jen dívají před sebe
a funějí jako neandertálci. Takže jsou tam, aby si poslechli tvůj příběh? Naprosté velikášství. Úplně. Proč byste chtěli slyšet můj příběh? Známe se snad?
Máme se snad rádi? Řeknu vám to na rovinu, ano? Nejsem příjemný člověk. Šarm nikdy nebyl mojí prioritou. A jen abyste věděli, tohle
není bezstarostný film roku. Takže, jestli jste jedním z těch pitomců, co se potřebují cítit bezstarostně, zajděte si raději na masáž nohou. Mami, ten pán mluví sám se sebou!
Pojď pryč, Justine. Co to vůbec všechno znamená? Nic. Nula. Nicka. A z ničeho nemůže nic vzejít. Přesto se počet žvanících idiotů netenčí. Zato já mám vizi. Bavím se o vás.
Vašich přátelích, vašich kolezích, vašich novinách, televizi. Každý rád mluví, všichni jsou plní dezinformací. Morálka, věda, náboženství, politika, sport, láska. Vaše portfolio, vaše
děti, zdraví. Ježíši. Jestli musím jíst devět porcí ovoce a zeleniny za den, abych žil, tak nechci žít. Nenávidím pitomé ovoce a zeleninu. A vaše omega-3 mastná kyselina
a šlapadlo a kardiogram a mamogram a ultrazvuk pánve a panebože, kolonoskopie! A přes to všechno, stejně přijde den, kdy natáhnete bačkory
a přijde další generace idiotů, kteří vás také budou poučovat o životě a určí, co je vhodné. Můj otec spáchal sebevraždu, protože ho ranní noviny deprimovaly. A mohli byste mu to
vyčítat? S tou hrůzou a korupcí a ignorancí a chudobou a genocidou a AIDS a globálním oteplováním a terorismem a idioty vyznávajícími rodinné hodnoty a idioty zbožňujícími zbraně!
Ta hrůza, říká Kurtz na konci Srdce temnoty. Ta hrůza. Kurtzovi nedoručovali Timesy do džungle, jinak by viděl tu hrůzu. Ale co uděláte?
Přečtete si o nějakém masakru v Darfuru nebo o nějakém školním autobusu, který vyhodí do vzduchu a řeknete si, Pane Bože, ta hrůza! A pak otočíte stránku a dojíte svoje biovajíčka. Protože
co můžete dělat? Je to zdrcující. Já sám jsem se pokusil spáchat sebevraždu. Očividně to nevyšlo. Ale proč o tomhle všem vůbec chcete slyšet? Bože, vždyť máte svoje vlastní problémy. Jsem si
jist, že jste všichni posedlí jakoukoli nadějí nebo snem. Vašimi předvídavě neuspokojivými milostnými životy. Vašimi neúspěšnými obchodními spekulacemi. Kdybych jen koupil ty akcie! Kdybych jen před lety
koupil ten dům! Kdybych jen oslovil tu ženu. Samé kdyby. Víte co? Dejte mi pokoj s vašimi kdyby a měl jsem. Jak má matka říkávala,
kdyby měla moje babička kolečka, byla by z ní tramvaj. Moje matka neměla kolečka. Měla křečové žíly. I přesto ta žena porodila geniální mozek. Byl jsem navrhován na
Nobelovu cenu za fyziku. Nedostal jsem ji. Znáte to. Je to samá pleticha. Jako každá falešná pocta. Mimochodem, nemyslete si, že ta hořkost pramení z nějaké osobní prohry.
Podle standardů tupé, primitivní civilizace jsem měl celkem štěstí. Měl jsem krásnou ženu i s dědictvím. Léta jsme žili na Beekman Place. Učil jsem na Columbii. Teorii strun.
Co se stalo, Borisi? Umírám! Co je to? Umírám! Mám zavolat sanitku? Ne! Ne, teď ne! Dnes večer ne! Ale jednou umřu. Borisi, každý umře. To je nepřijatelné!
Tvoje záchvaty úzkosti jsou čím dál častější a silnější. Musíš zase začít brát léky. Nezačnu zase brát ty zatracené léky. Nenechám si hlavu oblbovat chemikáliemi,
když jsem jediný, kdo vidí celý obraz přesně tak, jaký je. Kde je ta zatracená vodka? Borisi, mám ráno setkání s klienty. Je 4:00 ráno! Klienti. Jistě.
Bohatí bankéři. Abys jim navrhla jejich stylové byty, naplnila je celé uměním a drahými majetky, aby se mohli chlubit svými penězi a přidali se do horního 1 % ostudného, násilného,
zaujatého, negramotného, sexuálně potlačeného, pokryteckého národa! Kriste, je 4:00 ráno. Můžeš mě ušetřit téhle tvé rádoby intelektuální tirády? Jsem člověk se širokým světovým rozhledem! Jsem obklopen
mikroby! A co já? Já jsem mikrob? Je náš syn na Yale mikrob? Přiznejme si to, Jessico, jo? Naše manželství nebylo procházkou růžovým sadem. Botanicky řečeno, jsi spíše Venuše
mucholapka. S tebou se zrovna nežije jednoduše. Proto jsi měla románek? Já jsem neměla románek. Bylo to jen krátké období nevěry a stalo se to už před lety. Pořád na to
nemůžeš zapomenout! Všechno teď vidím tak jasně. Všechno! Vzal jsem si tě ze všech špatných důvodů. Co to má znamenat? Jsi geniální. Chtěl jsem někoho, s kým bych si mohl popovídat.
Milovala jsi klasickou hudbu, umění, literaturu. Milovala jsi sex! Milovala jsi mě! To jsou přece dobré důvody! Ano! Přesně! To je ten problém! To je ten problém!
Bylo to z rozumu, dávalo to smysl! Nevím, co se pokazilo. Když se na to podíváš zblízka, najdeš na nás tolik správného. Teoreticky jsme ideální pár. Ale život se neodehrává podle
teorie. Borisi? Borisi, co to děláš? Zavři to okno! Borisi!
Věřili byste, že jsem se trefil do baldachýnu? Trefil jsem blbý baldachýn. Měsíce v nemocnici. Idiotští doktoři! Podívejte. Podívejte se, jak kulhám. Nikdy předtím jsem nekulhal. Mezitím jsem se rozvedl
s Jessicou, přestěhoval se na periférii a vzdal to. Doplňuji, živořím a učím neschopné tupce hrát v šachy. Šach mat, ty nulo. Hej! Je mu jen osm let, pane Yellnikoffe.
Měl byste ho učit. Bude z něj i v 58 neschopný idiot. Důležitější než mé živobytí je, proč se vůbec obtěžuji žít. V noci špatně spím, kvůli tomu
se potloukám po Mott Street, a snažím se kreténům vysvětlit, že zatímco do Bílého domu se černoch dostal, taxi v New Yorku mu stejně nezastaví. Téměř 100 let od zrušení otroctví si
stejně člověk nemůže zahrát v baseballovém zápase ve vyšších soutěžích, pokud má tmavou kůži. Stále omíláš jedno a to samé. Dobře. Takže zapomeňte na černochy. Probereme si Židy. Cože? A je to tady.
Léta omezovali počty Židů ve školách, hlavně na lékařských fakultách. V Americe, jakkoli nenávidějí černochy, tak Židy nenávidějí ještě víc. Báli se černochů, protože mají příliš veliký penis.
Židy ale nenáviděli, i když mají malé penisy. Proboha, já tu jím. Vás! Vás jsem hledala. Chci s vámi mluvit. Kdo jste? Vzal jste šachovnici plnou
figurek a praštil s ní mého syna při jeho dnešní lekci! Ten idiot je váš syn? Udělejte mi laskavost a už ke mně toho kreténa neposílejte. Nemohu učit dutého tupce v šachy. Říkám vám, že je
to velmi bystré dítě. To je ale váš názor. To je ale váš názor, který je velmi zkreslený, protože je to váš nešťastný potomek. Takže jste po něm hodil šachovnicí? Nehodil jsem ji po
něm! Zvedl jsem šachovnici a vysypal mu figurky na hlavu, abych ho konečně dostal z toho jeho vegetativního stuporu. Jen počkejte, až se můj manžel vrátí z Floridy. Co dělá na
Floridě bez vás? Dá vám přes držku! Její manžel je ve Fort Lauderdale. Užívá si tam s nahými studentkami na jarních prázdninách. Jí řekne, že byl na pracovní cestě.
Váš syn je imbecil. Učte ho Kloboučku hop a ne v šachy. Vedl sis skvěle, Borisi. Víš, měl by sis otevřít Školu šarmu Borise Yellnikoffa.
Pojďme pryč. Je pozdě. Jsem unavený. Dobrou noc, Borisi. Co? Co to děláte? Kam jdete? Už jsme skončili?
Pane? Hej! Co? Co to sakra děláš? Bože, vyděsila jsi mě. Proboha! Co se za mnou takhle plížíš, ty malý pobudo. Co chceš? Můžete mi obstarat něco
k jídlu? Ne, nenosím s sebou žádné peníze. A klidně to můžeš říci i svému kamarádovi, ať už se schovává kdekoliv. Prosím, já mám hrozný hlad! Ustup! Ustup! Celý den jsem nic
nejedla. Asi omdlím. Tenhle trik znám. O profesionální škole pro žebráky vím všechno. Prosím, jsem tak zoufalá. Bože, přestaň s tím! Vypadáš strašně!
Co je to s tebou? Jen. Tak jo. Pojď na dvě minuty nahoru. Víc nic. A pak. A pak půjdeš. Děkuju! Dvě minuty, jasné? Nic víc.
Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, zdraví, milý Borisi. Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, zdraví, milý Borisi. Hodně štěstí, zdraví. Jsou to vaše narozeniny? Nevíš, že musíš dvakrát zazpívat Happy Birthday, abys z rukou dostala
mikroby? Říkala jsi, že máš hlad. Co máš ráda? Mám ráda ústřice, opečené ryby, gumbo, krabí stehýnka, fazole. Zbláznila jsi se? Kde si myslíš, že jsi? V kreolské restauraci?
Co takhle plechovku sardinek? Ano, prosím. Gumbo. Jak se jmenuješ? Melody. Melody Celestine. Melody Celestine. Melody Saint Anne Celestine.
Je to francouzské jméno. Máma pocházela z New Orleans. Já jsem z Mississippi. Pane Podloudníku. Lionel Podloudník. Pane Podloudníku. Eden v Mississippi. Slyšel jste někdy
o něm? Ne, neslyšel. Ani lidé, kteří tam žijí, o něm neslyšeli.
Takže před čím utíkáš? Utíkám z domova. Můžeš být přesnější, Melanie? Melody. Melanie byla v Jihu proti severu.
Aha. Měl jsem radši tu, co hrála Scarlett. Proč? Melanie byla ta hodná. Vzala si Ashleyho. Ashley. To byl imbecil! Nemohl jsem ho vystát, nemohl jsem vystát jeho ženu,
tu počestnou špindíru bez zájmu o sex. Scarlett byla mrcha se zelenýma očima. Víte, jako první jsem hrála Scarlett O'Haru na jedné z těch přehlídek.
Přehlídek? Moje máma mě vždycky cpala do všech soutěží krásy. Proto jsem ve škole nebyla moc často.
Radím ti, vrať se domů. Ne, tam se nikdy nevrátím. Jsi hloupý trouba, který v New Yorku nepřežije ani tři dny.
Už bys umřela hlady, kdybych neměl srdce velké jako celý svět. Nemohu se vrátit domů, pane Podloudníku. Dobře, ale přestaň mi říkat Podloudníku. Ale vždyť je to vaše jméno.
Ne, není. Jmenuju se Boris Yellnikoff. Použil jsem falešné jméno. Myslel jsem si, že jsi z Talibanu nebo něčeho podobného. Mohu tady zůstat? Zůstat tady? Jsi snad cvok?
Kolik ti je? Je mi 21. 21? Opravdu? Tobě je 21 a já hraju za Yankees. 21! Vy s tou nohou jste profesionální sportovec? Prokrista! Pochopte mě, já se nechci vrátit domů.
Chápete? Chci tady v New Yorku začít nový život. Bude z tebe prostitutka jako z těch Asiatek, které sem přijedou plné nadějí. Život je jako kartářka, nakonec jim rozdá jiné karty.
A přitom mnohé z nich jsou docela hezké! To je zvláštní, že mluvíte o magii! Já také umím dělat kouzla. Vážně. Ukážu vám to. Jen potřebuju. Máte nějaké hedvábné kapesníky?
Tak to raději někdy jindy. Hele, jsi milá holka, ale tupá, až z toho rozum přechází. Tady nepřežiješ. Nic nehraje pro tebe. Jsi nula a nicka.
Víš, dole na jihu to možná dotáhneš na královnu krásy, ale tohle je úplně jiný svět. Tady jsi tak třetí liga. Možná tak druhá, až se vykoupeš.
To kulhání máte z hraní za Yankees? Přiblblé dítě. Imbecilní červe. Nikdy jsem nehrál za Yankees! To byl jen sarkasmus. Aha, vy. Já to brala vážně.
Ano. Vtipy normálně chápu. U nás v kostele jsem dvakrát hrála komickou roli. S vtipy to umím. Ano. Vážně?
Ušetři mě jich a vypadni. Ne, pane Podloudníku. Přestaň mi říkat Podloudníku, ano? Už jsem ti to vysvětlil! Já vím, já vím. Promiňte. Já jen. Potřebuju někde na pár nocí
zůstat, než se postavím na vlastní nohy. Nemám, kam bych jinam šla. A když mě vyhodíte, a já skončím jako asijská prostitutka, tak mě budete mít na svědomí.
Vzdávám se. Spi na gauči, imbecile. Jsem příliš unavený a nechci prodlužovat tento brutální dialog ucouraného mikroba s myslitelem na úrovni Nobelovy ceny. Nepleť se mi
už do cesty. Nebudu, slibuju. Jen si odskočím na toaletu se upravit, a pak půjdu hned spát. Ano, jistě, dojdi si na toaletu. Uprav se. A nezapomeň dát spropitné obsluze.
Nezapomenu. Mockrát vám děkuji, pane. Ne, co? Chtěla jsi zase říci Podloudníku? Ne! Já jsem Boris Yellnikoff! Ještě jednou mi řekneš Podloudníku a prohodím tě tím oknem.
Vadilo bych vám, kdybych se chvíli dívala na TV? To určitě, ty hlupáčku. Já se na ni v noci ráda dívám, abych se uvolnila. Dotkni se toho ovladače a utrhnu ti holýma rukama hlavu. Co ty
na to? Slyšeli jste o Borisovi? A co? Zkoušel jsem mu včera volat a zvedla to nějaká žena. Ne! Kdo je to? Obalamutila ho nějaká útěkářka. Spí u něho doma, dokud si nenajde práci
a byt. Vypadá to, že je v New Yorku poprvé v životě. Požádala ho, aby ji provedl po městě. Boris bude dělat průvodce? Ano. To není možné. Tomu nevěřím. Ani náhodou.
Celý život jsem žil v New Yorku, a nikdy jsem nechtěl navštívit hrobku generála Granta. Teď už vím, proč. Proč? K hrobkám bych vůbec neměl
chodit. Moje máma mě učila, že Pán má plán a my všichni jsme jeho součástí. Ochraňuje i nejmenšího vrabčáka. Hm, tak toho vrabčáka lituji. Já ale do nebe nepůjdu.
Zhřešila jsem. Ty? Blázníš. Ty jsi zhřešila? Milovala jsem se před svatbou. Pane bože. Spousta mých kamarádek taky, ale zrovna v naší rodině je to neodpustitelné.
Nedokázala jsem odolat Bobbymu Klaxonovi. Dobře, ušetři mě ale detailů, ano.
Ne, bylo to opravdu krásné! Byl hezký. Hrál ve skvělé rockové kapele. Pokud vy si myslíte, že jste génius, tak on byl na bubny dvakrát geniálnější. Ne!
Dvakrát geniálnější na bubny? Ano. Všechny holky po něm šílely, ale líbila jsem se mu jen já.
Byl tak sladký a citlivý. Chytil největšího sumce v okresu Plaquemines. Vždycky jsem chtěl vědět, kdo ho chytil.
Víte, máma mi říkala, že to poprvé bude bolet, a také, že údělem ženy je lehnout si a vydržet to. Tvrdila mi, že je v tom spousta zvrácenosti,
a že je Boží vůlí dělat to po svatbě, až když plánujete mít děti a. Ještě řekla, že to může být nebezpečné, ale já jsem měla pocit, že je to
nejpřirozenější věc na světě. Připadalo mi to normální, chápete? A všechny ty další záležitosti byly zábavné. Nebylo to vůbec složité.
A myslím, že i Bobbymu se to líbilo, protože chtěl nechat Betty Jo Cleary, se kterou dlouho chodil. Ale já jsem si to nepřála, nechtěla jsem o tom ani slyšet.
Nebylo to nic víc, než hezká chvilka za stanem během pečení ryb. To je ten nejnechutnější příběh, jaký jsem kdy slyšel.
Ty a ten kytarista s nosovým přízvukem jste se ukájeli kvůli nějaké barbarské sociální funkci. Vy se nerad milujete? Ne, děsně nerad. To je šílené!
Borisi, chcete být pohřbený nebo zpopelněný? Tak o tomhle vážně nechci mluvit, ano? Myslím, že chci být zpopelněna. Zavři už zobák, kreténe. Nemohou na vás žádní červi.
Co je to? Masový šáteček. A z čeho se to vyrábí?
Jím je už dlouhé roky, jsou vynikající. Nevím, co v nich je. A ani mě to nezajímá! Vůbec mi o tom nemluv!
Můj bože! To je hrůza! To je hrůza! Borisi! Jste v pořádku? Co se vám stalo? Nejsem v pořádku. Je vám špatně? Ne. Měl jste zlý sen? Ano, bylo to strašné.
Pojďte sem. To bude dobré. Já nemohu. Dítě, vy se potíte. Pojďte si sednout. V noci se potím. Stává se mi to. Dřív jsem si myslel, že je to AIDS, ale je to jen morbidní strach ze tmy,
a ty jsi mi zhasla noční světlo! Omlouvám se. Bolí vás břicho? Mohlo by to být tím máslovým šátečkem? Masovým! Ne máslovým. Tak vám něco pustím v televizi.
Teď jsem viděl propast. Nebojte se, budeme se dívat na něco jiného.
To je. Ano. Fred Astaire. Ano. Nech to tam. To je dobré. Nech to tam.
Tady to je, stačí? Můžeme už odsud konečně vypadnout? Pane bože, to je ona! Opravdu ona! Viděla jsem ji jen na fotografiích!
Přiveďte ke mně všechny znavené, nuzné a zarmoucené. Překvapuje mě, že znáš tu tragickou hloubku té věci. Doma v Mississippi jsem zakončovala tímto číslem soutěž o Miss Greenwoodu. Připadalo mi to tak dojemné.
Ale zarmoucené davy nebyly nikdy vítány s otevřenou náručí. Jen co etnické skupiny dorazily na místo, setkaly se s násilím a nepřátelstvím. Každý člověk si musel svou cestu proklestit a probojovat.
Lidé vždycky nenáviděli cizince. Tak už to v Americe chodí. Naše průvody se rády zaměřují na pozitivní stránky amerického života. Ano. Černochy unesli z Afriky.
V okovech na lodích! Můj táta říkal, že Amerika se může kvůli černým přetrhnout, protože se všichni cítíme provinile, a to je hloupé.
Ano, tvůj táta. Tvůj táta je bílý chudák z jihu. Je to bigotní imbecil. Tvůj táta! Hm, asi máte pravdu, protože sám jste génius, ale pro holku z Mississippi jako jsem já, je tohle
velmi vzrušující! A jaký druh génia vlastně jste? Jaký druh? Ano, v čem jste geniální? V kvantové mechanice. Ano, ale v jakém oboru? Jako v hudbě?
Když vidíte, jak si děcka házejí s míčem, nestýská se vám někdy po jarním cvičení? Tak tedy, nikdy jsem nehrál za Yankees. Rozumíš tomu?
V životě jsem nikdy nehrál žádný sport! Chápeš? Nikdy!
Pepíku, Jeronýme, musíte mi pomoci. Já už to nevydržím. Tak ji vykopni. Věřili byste, že už je tady celý měsíc? Celý měsíc? Jak ten čas letí. Dobře řečeno.
Je aspoň hezká? Vyhrála nějaké soutěže krásy. Ne. Vysoká? Malá? Blondýna? Popiš ji. Je to blondýna. Výška přesná. Pěkné oči.
Tu první noc mi ani nedošlo, jak hodně jsou modré. Tvář má o něco symetričtější, než jsem si původně myslel. Není to první liga. S bídou čtvrtá. Je dobrá v posteli?
Jak to mám vědět? Jen chci, aby vypadla.
Mohu vás požádat o tanec? Je tu moc lidí. Nemyslím hned. Za pár minut tanec skončí a všichni odejdou domů. Ale odejdou i hudebníci.
Právě pak tady zůstaneme jen sami dva a můžeme si hudbu představovat. Můžeme předstírat, že je tu velký smyčcový orchestr, který hraje jen pro nás, a my budeme tančit.
Nade vší pochybnost bylo dokázáno, že televize rozežírá mozek. Ahoj! K čertu, chtěla jsem tě překvapit! Co? Co to všechno je? Dělám ti speciální večeři. Vážně? Pro mě? Ano.
A pro mě, protože oslavujeme. Opravdu? A co to bude? Raci! Koupila jsem je na trhu. Ježíši. Smrdí to po celém bytě! Ne, jsou moc dobří. Budou ti chutnat.
Poslechni, Melody, musíme si vážně promluvit. Ano, já vím. Promluvíme si u večeře. Je už skoro hotová. Melody, jsi moc hezká mladá žena. Opravdu, moc hezká.
Máš spoustu hezkých vlastností, ale chápej, nemůžeš tady zůstat do nekonečna.
Chápu, ale mám novinku. Hádejte! Sehnala jsem práci! Mohu vám začít platit nájem. Nájem? Nechci, abys mi platila nájem! Chci zpátky svůj život. Jakou práci?
Od zítřejška budu chodit venčit psy. Venčit psy? Můj bože. Skutečně? Melody, měla by jsi se vrátit domů a dodělat střední školu a možná pak i jít na vysokou!
Mám dojem, že jste tuhle v noci mluvil o tom, jak má Amerika jeden z nejhorších vzdělávacích systémů na starém západě. Ne, ne, v západním světě. Ano, přesně tak,
a jak vysoké školy jen produkují bezduché a debilní zombie. Přednášky by se ti mohly hodit. Myslím, že raci už jsou hotoví. Co je to za písničku?
Hráli ji, když jsem si poprvé vyšel s Jessicou. Kam jste šli? Šli jsme si zatancovat. Oba jsme studovali na univerzitě v Chicagu. Měla vysoké IQ a šaty s proklatě nízkým výstřihem.
Takové písně už se dnes nepíšou. To je klišé. Dobře, Melody. Všimla jsi si toho. Vy se vždycky naštvete, když takové klišé řeknu.
To bych neměl. Použitím klišé se vlastně názor vyjádří nejlépe.
Borisi, co by jste udělal, kdybych vám řekla, že jsem se do vás trochu zamilovala?
Řekl bych ne! Proč? Protože cokoli hlubšího a významnějšího mezi námi je zcela vyloučeno.
A proč? Protože na něco tak absurdního nemá smysl ani odpovídat.
Opravdu? Vše hraje proti nám! Naše stáří, výchova, naše inteligence, zájmy.
Nadto nemám potřebu udržovat vztah se ženou, s jakoukoli ženou. Nechci se ani milovat. Chci se pouze naprosto izolovat od tohoto světa.
A ty jsi krásné děvče! Měla by jsi se scházet s normálními a zdravými muži. Ano, ale mně se normální a zdraví muži nelíbí. Líbíte se mi vy.
Máš halucinace! Jsem si jistý, že uděláš nějakého muže velmi šťastným pečením ryb nebo na psích zápasech, nebo kde vy lidi vůbec trávíte čas.
Vážně si myslíte, že jsem krásná? Přiznávám, že jsem tě ze začátku zcela nedocenil, fyzicky. Ale přehodnotil jsem svůj postoj a změnil jsem názor. A toho je schopna jen velká mysl.
Opravdu nikdy by jste si mě nemohl vzít? Zbláznila jsi se?
Proč na něco takového vůbec jen myslíš? Co bych ti kromě špatné nálady, hypochondrie, morbidních fixací, samotářství a škarohlídství mohl nabídnout?
A co nabízíš ty mně? Postavu jak z Faulknera, téměř jako byl Benjy.
Odpověď na tvou otázku zní, ne! Myslím, že by jsi tu měla na chvíli zůstat, našetřit si nějaké peníze a pak si najít vlastní byt a žít si svůj život.
A jak vlastně chcete dál žít? Strpení, vysvětlím ti něco o lásce! Přirozeně existují výjimky z toho, o čem teď budu mluvit, ale jsou to výjimky, nikoli pravidla.
Láska navzdory tomu, co ti vtloukávali do hlavy, nepřekonává všechny překážky. A ani většinou nevydrží dlouho. Nakonec nám z romantických snů našeho mládí nezbude nic, než si užít, co se dá.
Proč si myslím, že jen štěkáte, ale nekoušete? Klišé, Melody. Ale co! Co jsi si navařil, to si také sněz. A to je další klišé!
Musíme si promluvit. Věřili byste, že si tahle píďalka na mě dělá zálusk?
Ano, zažili jsme pár hezkých chvil. Pár večeří a procházek v parku. Obohatil jsem ji svými obrovskými znalostmi a zkušenostmi.
Snažil jsem se jí propůjčit pohled a hodnoty skutečně originálního myšlení. Rád bych si s ní zahrál na Pygmaliona.
Ale kdyby se Henry Higgins někdy pokusil změnit Melody Saint Anne Celestine, tak by brzy také skočil s okna.
Jdeme. Páni! Noví kamarádi. Promiňte. Ano. Mají se rádi. To je dobře. Mám raději psy. To já spíše kočky. Venčení psů je moje práce. Tak to je mi líto.
Nikdy jsem nikoho neviděl venčit psy jako práci. Opravdu? Takovou kariéru jsem si zrovna nepředstavovala, ale. A co jste chtěla dělat? Pracovat s dětmi.
Víte, že jste moc hezká? Ale jděte! Děkuji. Mohu se zeptat, jak se jmenujete?
Já jsem Melody. Melody Saint Anne Celestine. To je krásné jméno! Já jsem Perry Singleton. Těší mě. Mě také. Mohu jít s vámi?
Proč ne, stejně jsme všichni odsouzeni ke zkáze. Cože?
Vždyť přece víte, že všechno jednou skončí. Myslím, že vám asi nerozumím. Tak si představte vesmír anebo věčnost. Bez ohledu na to, co je větší, se stejně všichni jednou rozplyneme.
Co to má být? Co to má být? To je nějaký tah? Myslela jsem, že váš střelec. Můj střelec co? Cože? Břídile a přízemní červe! Kolikrát ti to mám opakovat? Toho pěšce nemůžeš brát!
Je to otrávený pěšec, a dívej se proč! Borisi! Podívej, co se stane! Je mi to líto, pane Yellnikoffe. Hm, omlouváš se a je ti to líto. Příště použij hlavu a nebudeš se muset omlouvat!
Borisi! Ano. Příští týden si udělej svůj domácí úkol. Neplýtvej mým časem. Hej! Otrávený! Odešla jsem dneska z práce dřív. Napadlo mi, že bychom mohli jít domů spolu. Možná bych k večeři mohla udělat fazole a krabí kousky.
Ne, nemám hlad. Co se děje? Celý den mě mučí vředy. Myslela jsem, že vředy nemáte. Ne, říkal jsem, že je nemohou najít, nikoli, že je nemám.
Zaostalí a líní medikální trpaslíci. Strkají mi do krku endoskop a vrtají se ve mně jako v uhelném dole, a stejně nikdy nic nenajdou!
Hádejte, co se mi dnes stalo! V práci jsem se seznámila s klukem a on mě hned pozval na schůzku.
Opravdu? Hned jsem poznala, že se mu líbím. Šli jsme na kávu a povídali jsme si. Hodně flirtoval.
Asi víte, co flirtování znamená. Koketování. Ale ano, vím, co to znamená. Samozřejmě se mě ptal, jestli mám přítele.
Řekla jsem, "Ne tak úplně." A on: "Přijdu pro vás v pátek v 8:00."
Co si o tom myslíte? Skvělé. Jen doufám, že to není žádný Ted Bundy. Kdože?
Musíš si dávat velký pozor na sériové vrahy. On není sériový vrah. Alespoň o tom nic neříkal.
Musíš být velice opatrná. Někdy tě strčí do kufru v autě a pak se tam udusíš. To nehrozí. Myslím to vážně. Řekla jsem mu o vaší teorii trestu smrti.
Cože jsi mu to řekla? Že by se to mělo týkat i lidí, kteří neuklízejí po svých psech, lidí jezdících na kolech po chodníku, lidí, kteří říkají svým matkám mámy a.
Nepamatuju si je všechny, máte jich tolik.
Jak vypadám? Zaostale. Proč? Co se vám na tom nelíbí? Je to hrozně agresivní komplet. Chceš skončit na interrupční klinice?
Chci hezky vypadat. Jen mu dám představu o tom, co může čekat, pokud si bude počínat dobře. To snad ne! A co ho vlastně čeká?
Všechny ty úžasné věci se ženou, které vy odmítáte, protože jste génius a jste nad tyto věci povznesený. Ale já jsem náhodou také bystrá a mám dokonce i přirozený talent, když se jedná o hrátky s někým.
Jen doufám, že si šetříš peníze, aby jsi se odtud mohla rychle vystěhovat, když už teď pracuješ. Ahoj, Perry! Ahoj. Promiň, že jdu tak pozdě. Vlak měl zpoždění. To nevadí. Pojď dál.
Tohle je Perry. Ahoj. Máte báječnou dceru, pane Celestine.
Nejsem její otec. Dědeček? Perry, říkala jsem ti, že bydlím u přítele. Tak co děláte, Perry? Studuje investice a investování.
Máte nějaký průkaz totožnosti? Prosím? Žádné vytáčky, řidičský průkaz, rodný list. Ne, pane. Nikdy s sebou nemám rodný list. K čemu by mi byl?
Buď opatrná, Bundy se občas vydával za bankéře. Jdu se upravit. Hned se vrátím.
Melody mi řekla, že jste velice inteligentní. Alespoň si myslím, že IQ 200 je skvělý výkon! Vysvětlila mi vaši teorii o tom, že život nemá žádný význam. Tak ať vám to nezkazí večer.
Tak dobře, my už můžeme jít, Perry. Ano. Hej! Pojď sem. Nedávej mu o mně žádné informace. Jaké například? Hlavně data, číslo kreditní karty, krevní skupinu a další podobné věci.
Nashledanou, Borisi. A ještě, pokud tady nebudu, až se vrátíš, nedělej si starosti. Aha! A kam půjdete? Ven. Dobře. Já mám také své přátele.
Dobrá. Dokonce jsem zaslechl, že předkapela je docela dobrá. Jsou výborní. Ty jsi je už viděla? Ne, ne. Jdu na svůj první koncert v New Yorku. To jsi mi neřekla.
Nevykládej nesmysly. V Americe existují letní tábory pro všechno. Pro bohaté děti, basketbalový tábor, kouzelnický tábor. Tenisový tábor. Tenisový tábor. Tábor pro režiséry!
Měli by udělat i koncentrační tábor. Dva povinné týdny pro všechny děti, aby konečně pochopily, čeho je lidská rasa schopna. Vynikající!
Ale kdo by své děti posílal do koncentračního tábora? Zodpovědný rodič, který chce, aby jejich dítě poznalo realitu. Dobře, dobře, dobře, ale teď změníme téma.
Zemřel Harry Lawson. Harry Lawson? Hm, slyšel jsem o něm. Ano. Právě oslavoval své jednapadesátiny. Vážně? Byl to skvělý chemik. Ale byl to kuřák. Kuřák.
Jakmile někdo zemře, hned z něho udělají kuřáka nebo obesního. Hej, mám pro tebe novinku, hubení nekuřáci umírají také. Jasné? Abstinence tě nezachrání. Dneska jsi opravdu milý.
O čem to vůbec mluvíš? A kde máš Melody? Šla poslouchat ušní bubínky trhající brak vydávaný za hudbu.
Myslel jsem, že ji chceš odtud vykopnout. Doufám, že ji odvede pryč ten její nový kluk.
Proč ne? Myslím si, že je hezká. Teď se ti zdá najednou hezká? Cože? Jen říkám, že není škaredá. A to je vše. Řekl bych tak druhá nebo třetí liga.
Je někdo doma?
Ty jsi vzhůru? Ano, právě jsem přišel. Tak co jsi dělal? Šel jsem tancovat do Latinského klubu. Hadí tance.
Dej pokoj! Bavili jste se o lidech a o politice a dalších věcech, které ve skutečnosti nenávidíte.
Jak jsi se měla ty? Hotová pohroma! Ano. Opravdu? Tak ta zvláštní rocková kapela nebyla dobrá? Ani nechápu, jak je rozeznáváte od sebe.
Ne! Ne, hudba byla špičková. Ale ten kluk a jeho kamarádi! Právě. Co? Ten jeho vkus! On. Líbí se mu všechno. Život, láska, lidské bytosti!
A ten pár, který tam byl také s námi! Totální protoni! Protoni? Ale co protoni! Kreténi!
Kreténi! Tak jsem to myslela! O teorii strun neměli ani ponětí!
Myslím, že jsi trochu opilá. Měla jsem jen pár skleniček. Ale můžeš mi to vyčítat? Když jsem byla nucena bavit se s takovými píďalkami?
Vždyť oni žijí v přesvědčení, že láska zařídí všechno na světě!
Vyprávěla jsem jim o Jethro Paigeovi, který bydlel vedle nás. Chytili ho, když to dělal s ovcí. Miloval se s ovcí.
A oni se smáli a dělali samé nesmysly, ale já jsem se na ně podívala a povídám: "Jak by to asi řekl Boris: Užívej si, jak nejlépe dokážeš!"
Na co se to díváš? Neuvěřitelné. Faktor náhody v životě je ohromující.
Přišla jsi na svět pouze díky náhodné události někde u řeky Mississippi.
Já jsem se objevil po spojení Sama a Yetty Yellnikoffových v Bronxu o pár desítek let dříve.
A díky astronomickému zřetězení náhod se naše cesty zkřížily. Dva uprchlíci v obrovském, temném, nevýslovně násilném a lhostejném vesmíru.
Věřili byste, že jsem si ji vzal? Co mě to posedlo? Hledání něčeho, co by poskytovalo iluzi nějakého smyslu. Ale musím se uklidnit.
Vždyť už je to rok. 365 dní manželského života. Ale víte co? Není to můj nejhorší rok v životě.
Co je to? Obilná kaše. Vážně?
Je opravdu hnusná. Je veselá a nenáročná. Není sice tak chytrá jako Jessica, ale zase není tak ambiciosní a bezohledná.
Jessica si ve svém egu nahrazovala to, co jí chybělo v superegu. Tím řešila své problémy. To Melody nedělá.
Je šťastná jako chůva. Ráda si hraje s dětmi cizích lidí, takže mě neobtěžuje požadavkem mít vlastní děti.
Jednou za týden jdeme do kina. Možná, že ani všemu nerozumí, ale snaží se. Dobře sportuje.
Sedí u mě celou noc, když mám záchvaty paniky. Chodí se mnou na pohotovost, když jsem přesvědčený, že moje štípnutí komárem je melanom.
Ano, můj život je omezován, ale dokážu již odolávat stresu. Dosáhl jsem jemné rovnováhy. A pokud si ji zachovám, nemám vůbec chuť takový vztah ukončovat.
Ne, ne, ne, ne. Nepřijatelné. Tohle opravdu není dobré. Co? Mám ráda hudbu, na kterou se dá tancovat. Vím, vím, ale tohle je brutální. Víš, co chci, aby jsi udělala?
Pusť tohle. Ano? A až přijdu, tak si o tom promluvíme. Tak dobře, zkusím to.
To je Beethovenova Pátá! Přemýšlej o hudbě jako o osudu klepajícího na dveře. Menší příběh ti to snad pomůže docenit. Osud klepající na dveře.
Matko? Melody! Jsi to ty? Pane bože. Je to moje holčička! Zaplať Pán Bůh, že jsem tě konečně našla!
Jak jsi mě našla? Mé modlitby byly konečně vyslyšeny!
Nemohu. Ty jsi ten poslední člověk, kterého bych čekala. Osud si vždycky najde způsob, jak ti zaklepat na dveře, když to nejméně čekáš. To ano. Ty máš s sebou kufr?
A co tady vůbec děláš? Snažila jsem se tě najít, zlatíčko. A proč? Chtěla jsem tě za každou cenu najít! Vážně? Neustále jsme tě hledali a hledali.
Policie hledala stopy. Všechno ale nadarmo! Měli jsme o tebe velkou starost. Udělaly se mi z toho vrásky okolo očí.
Ale byla jsem na plastické operaci a zapracovala na sobě. Mami, nechala jsem ti vzkaz, že si nemáš o mě dělat starosti.
Melody Saint Anne, tohle přece není v pořádku! Co je na tom špatného? Co je na tom špatného? Přišla jsi dočista o rozum! Ani trochu se mi to tady nelíbí! Vždyť žiješ jako nějaký pachtýř!
Ale vždyť je tu čisto! Uklízím tady každý den. Ty uklízíš? Ty nemáš služku?
Boris si nemůže dovolit služku. Kdo? Boris. Kdo je Boris? Můj manžel.
Cože? Je to tak, mami, vdala jsem se. A on tě vzal bydlet sem? Ne, sama jsem se k němu nastěhovala.
Musím se napít. Musím se posadit. Potřebuji anestetikum. Dobře, dobře, tak si sedni tady. Ale my tu nemáme žádný bourbon nebo něco podobného.
Klidně mi přines cokoliv, jen ať je v tom co nejvíce alkoholu!
Víš, mami, jsem docela šťastná. Docela šťastná? Opustila
jsi milovaný domov v ráji, utekla jsi s nějakým šílencem, určitě je to nějaký rockový hudebník, který si ani nedokáže vydělat na slušné živobytí a ty kvůli němu žiješ v tomto dekadentním městě a bydlíš v takové chatrči.
Přesně kvůli tomuhle jsem utekla. Proč, proč, moje Miss Sluníčko? Proč jsi opustila náš láskyplný domov? Protože, mami, jsi.
Jsi panovačná. To je ono. Jsi panovačná a nejsi schopná vidět obraz vcelku.
O jakém obrazu vcelku mluvíš? Nevím. Vím jen, že nic nemůže být rychlejší než světlo, takže se můžeš uklidnit.
Na chvilku se teď pomodlím. Mami, ty pořád vězíš v těch křesťanských pověrách?
Hodně štěstí, zdraví. Kdo je to? To je Boris. On má narozeniny? Ne, jen si právě myje ruce. Hodně štěstí, milý Borisi. Hodně štěstí, zdraví.
Kdo je to? Borisi, to je moje matka. Matko, můj manžel.
Mami! Mami! Projdi se s ní okolo, evidentně je namazaná. Mami, jsi v pořádku?
On tě nadrogoval? Cože? Jsi na thiopentalu? Ne. Tohle s lidmi vyvádějí tihle sekulární humanisti.
To je zvláštní. Je opravdu tak pitomá, jak jsi ji popisovala.
Nejste takový gentleman, jakého jsem čekala. To určitě nejsem. Jistě byste byla šťastná, kdyby si vzala kluka, který chytil největšího sumce v okresu Plaquemines.
Byla bych šťastnější, kdyby si vzala toho sumce. Ale ne, mami, vždyť Boris je génius. Chápeš to? Jenomže nemá s námi pozemskými červy moc trpělivosti. My, my pozemští červi.
My. Někteří géniové. Byl jsem téměř nominován na Nobelovu cenu.
Přesně tak, Borisi. A za co to vlastně bylo? Nejlepší film? Musím se opít. Neřekla jsi mi ještě, jak jsi mě vůbec našla. Melody. Mám pro tebe smutnou zprávu. Co se stalo, mami?
Tvůj otec mě opustil. Tebe to nešokuje? Ne. A s kýmpak asi? S mou nejlepší kamarádkou Mandy. S tvou nejlepší kamarádkou Mandy.
Jak to víš? Ale mami, vždyť to bylo naprosto evidentní! Klišé, promiň.
Nejdřív jsem si myslela, že se chová divně, protože se nám moc nedařilo, drahoušku. Jak často jste spolu souložili? Zavřete konečně už ten drzý zobák?
Potom, co jsi odešla, proinvestoval obrovskou sumu peněz, přišli jsme o všechno. Museli jsme prodat dům.
Vy jste prodali dům? Je mi to moc líto. Šli jsme hodně pod cenu, udělali jsme to ze zoufalství. A pak přišel i o práci, firmě došly zakázky.
Potom jsme všechny naše úspory utratili za léčení, dostala jsem pásový opar! Pane bože. Ježíši Kriste, to je jak Jobovo utrpení. Nepřilétla nakonec ještě sarančata?
Moje dceruško, obrátila jsem se na Ježíše Krista jako ještě nikdy předtím. Pořád jsem se modlila ve dne i v noci, prosila jsem Boha, aby mi pomohl.
Schválně jestli uhodnu, co se stalo! Váš pásový opar se ještě zhoršil! Modlila jsem se, "Pane, dej mi znamení, že všechno mé utrpení má smysl."
Prosila jsem, "Pane, řekni jen slovo. Prolom své mlčení, nemohu již více trpět!"
A nic, že ano! A těch peněz, co jste každou neděli naházela do kasičky.
Potrat je docela jednoduše vražda se vším všudy. Tak to také cítím. A i když je ta žena znásilněna? Proč plýtváš dechem, Brockmane? Dohaduješ se tu s křovákem.
Nevadí vám zabíjení nenarozených dětí, ale když nějaký odporný zločinec znásilní a zabije ženu, tak nechcete, aby mu dali tu starou dobrou injekci? Tenhle názor neberu, pane Génius,
a je mi ukradené, kolik Oscarů jste vyhrál. Nikdy jsem žádného Oscara nevyhrál, a nikdy jsem nehrál za Yankees!
Kde máte dámský záchod? Děkuji. Tamhle vzadu. Než se posadíte, nezapomeňte si zazpívat Hvězdami posetý prapor.
Promiňte, promiňte. Uvědomuju si, že je to troufalé, ale kdo je ta překrásná mladá dívka? Mohu se zeptat, proč to chcete vědět?
Protože je moc krásná. A předpokládám, že je to vaše dcera.
Jak jste říkal, že se jmenujete, drahoušku? Randy. Randy Lee James. Randy Lee James. Ráda vás poznávám.
Má to výbornou chuť. Myslím, že do toho dávají majonézu. Ne, nemohou dávat majonézu do humusu. Ahoj. Děkuji.
S kým jsi to mluvila? Nemluvila jsem s nikým. S nikým. Poslechněte, chci se jít někam bavit. Vezměte mě někam, kde se dá bavit! Jsme v New Yorku! Pojďme. Borisi, kam ji mám vzít, aby se pobavila?
Co třeba do Musea holocaustu. Proboha, Borisi. Ne. Vosk! Voskové figuríny. Ano! Ano, jdeme tam. Dobrý nápad. Tak dobrá.
Ráda jsem vás poznala, Jeronýme Nápodobně. Mějte se hezky. Nashledanou. Ahoj. Příjemnou zábavu.
Víš, musím ti říci, že navzdory tomu jejímu učebnicovému pravicovému smýšlení má tvoje tchyně překrásně vytvarovaná prsa.
Vím, že jsi učený člověk s jemným citem pro estetiku.
A to je všechno, co vnímáš z těch jejích náboženských blábolů a popěvků "moje země, ať v pravdě nebo ve lži"? Jen její prsa? Nejde jen o její prsa.
Má také pěkně vytvarovaný zadek.
Jsem si jistý, že ji naprosto v pohodě dostaneš do postele. Je zranitelná, hloupá a byla opuštěna.
Osobně ztrácím veškerou erotickou náklonnost, pokud je žena členkou Mezinárodní střelecké asociace. Ale má tvar hrušky.
Degas vždy rozlišoval zadek ve tvaru jablka a zadek ve tvaru hrušky. A já hrozně rád jím ovoce.
Melody. To je zvláštní. Můj Bože. Ahoj. Jsou vytvořeni z opravdového vosku. To je Billy. Billy. Billy Graham!
Sluníčko, sluníčko, za takového muže jsi měla být provdaná, ne za toho komunistu, který si zpívá Happy Birthday při každém mytí rukou.
Jak dlouho tu chceš zůstat, mami? Zlatíčko, kam bych jinam šla. Nemám nikde zastání. Nikde! A přece musím něco mít.
Já už k sobě žádného muže nepřivábím, ale ty ano. Ano.
Já se už nechci hádat. Zlatíčko, dnes jsem potkala mladého muže, který se k tobě dokonale hodí. Mami! Ano. Poslouchej mě. Je talentovaný, hezký, milý a má správnou úctu k životu a jeho vyššímu smyslu.
O čem to mluvíš? Vzpamatuj se, Melody, Boris není jako skutečný manžel. Je to spíše ambulantní pacient a ty jsi jeho ošetřovatelka. Jak by mi bylo lépe, kdyby jsi mě vůbec nenašla!
Jmenuje se Randy Lee James. Kdo? Ten rozkošný mladý herec. Zamiloval se do tebe na první pohled.
Opravdu, je to tak. Ale mami, já jsem vdaná! Takový sňatek odmítám uznat! Co vůbec děláš s tím kulhavým šachovým vandrákem, který musí spát při rozsvíceném světle? A co vlastně má s tou nohou?
Skočil s okna a sebevražda mu nevyšla. Ne všechno se povede. Teď poslouchej, mám dobrého právníka, který ten tvůj sňatek může totálně zrušit. Všechno. Úplně všechno. A ne a ne! Mami, ne, jsi šílenec! Ahoj.
Hodně štěstí, milý Borisi. Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, milý Borisi. Hodně štěstí, zdraví.
Kdo to teď o půlnoci volá? Asi zloději, budou si to tady obhlížet.
Co by tady mohli ukrást? Váš Urinal? Halo? Ahoj. Chviličku. To je pro mě? Ano.
Nepodávejte o mně vůbec žádné informace!
Halo? Ahoj, Jeronýme! To je Jeroným Brockman. Brockman? Skutečně? Tedy, to je báječné.
Ano, neděle mi vyhovuje. Skvělé. Ve tři? Ve tři je to perfektní. Dobře. Ano. Uvidíme se, drahoušku. Uvidíme se, drahoušku? Uvidíme se, drahoušku? Bože, ubohý Brockman!
Dobrou noc všem. Jdu se pomodlit. Pomodlím se, aby Brockman dostal herpes.
Bylo to tak fantastické. Předtím jsem nikdy nebyla na filmu v japonštině.
Líbilo se ti to? Ano! Ještě jsem nikdy neviděla film, který natočil cizinec. John, můj manžel, mě bral na hloupé filmy, protože nic jiného nehráli.
Jak se to vyslovuje? Chateau co? Meyney. Jak? Meyney. Meyney? Ano.
Je to vynikající. Jsem rád, že ti to chutná. Co děláš? Kde pracuješ, Jeronýme?
Učím filosofii na universitě hned za rohem. Řekni mi něco. Je Boris opravdu geniální?
Jeden čas býval vynikajícím fysikem. Tvoje dcera Borisovi moc prospívá. Podle mého názoru ho udržuje při životě.
Chceš vidět nějaké pěkné fotografie Melody? Určitě.
Tak dobře. Tady jsou. Podívej se na tyhle. Tady je Miss Natchez. Hm. Podívej se na ni. A tady byla Miss Tupelo.
Bože! Jak je krásná! Je nádherná! Milovala jsem ji, milovala jsem ji! Moc pěkné. Byla jsem na ni tak pyšná. A tyhle fotografie jsou obzvláště zajímavé.
Já vím! Moc jí to sluší! A má tuhle. Je to moje sluníčko. Ptám se na ty fotografie. Dělala jsi je ty? Ano. Ano. A tuhle?
To je náš dům. Tedy, byl. Máme ještě víno? Ano. Tyhle všechny jsi fotografovala?
Ano, s mým starým dobrým Kodakem. Tyhle jsou výborné. Podle mého názoru máš vynikající smysl pro strukturu a skladbu.
V těhle? Ne. Ne. Myslím to vážně. Vím, o čem mluvím. Občas píšu o estetičnosti fotografií.
Můj bože. Tak ti musím říci, že mimo Melodiino štěstí, pro mě na světě neexistuje nic, nic, co by mi dávalo větší potěšení než fotografování.
Samozřejmě, John. Na zdraví. John je nenáviděl a nepřál si, abych je dělala.
Proč? Nejdřív mu to nevadilo, ale pak jsem si zařídila temnou komoru a on si myslel, že plýtvám časem na hlouposti a asi měl pravdu, ale.
Koneckonců, kdo dnes ještě používá Kodak? Je to malý Kodak, musím ti ještě něco říci. Je jednoduchý a malinký!
Koupila jsem ho v bazaru a je lepší než ty velké zahraniční. Hm, jsou velmi dobré. Kodaky
byly vždycky oblíbené. Jsou velmi jednoduché. Opravdu si myslím, že by jsi si měla promluvit s mým přítelem Alem Morgensternem. Provozuje fotoateliér. Proč?
Máš jich víc? Mám. Tolik jsem se nacestovala po slavnostech.
Mám děti, města a vítěze. I poražené!
Poražení jsou nejlepší. A pak mám i všechny lidi okolo, mažoretky, kouzelníky,
polykače ohně a další a další věci. Jsou úžasné. Mají originální kvalitu. Hned ráno si s Alem promluvím.
To snad ne. Myslím, že nadmíru přeceňuješ schopnosti propůjčené mně od našeho Pána Ježíše. To ale není jeho jediný dar.
Určitě znáte ty vymydlené, bohabojné mladé muže, kteří stojí modelem, jsou hodní na sousedy a citují Bibli, a nikdy neudělali v životě špatnou věc, ale pak jednoho dne,
neznámo z jakého důvodu, popadnou pušku, vylezou na věž a postřílejí všechny lidi ve městě!
Tak, a to je celá ona, ovšem sexuálně. Spala s Jeronýmem Brockmanem, ačkoli předtím byla v posteli jenom se svým manželem, jenže džin už vyletěl z láhve!
A zalíbilo se jí spát s Brockmanem, pak spala i s Brockmanovými přáteli, s Brockmanovými známými, známými jeho známých.
Brockman zanesl její fotky Morgensternovi. Zamiloval si je.
Rozhodl se je vystavit v fotoateliéru. A když na výstavu přišli lidé, všichni byli hned přesvědčeni, že jsou skvělé. Geniálně primitivní.
Záhy nato se do ní Morgenstern dočista zbláznil.
Nejdřív se nastěhovala k Brockmanovi. Pak zase k Morgensternovi. Pak se nastěhovala k Brockmanovi i Morgensternovi. Začala dělat koláže.
Nejdřív malé, pak se stala odvážnější.
Začala se jinak oblékat. Brzy nato skončila všechna její vžitá přesvědčení v záchodové míse. Tam ostatně vždycky patřila.
Zkoušela čím dál víc exotické rozkoše. Zrodila se nová Marietta.
Jen jedno se nezměnilo. Stále nenáviděla svého zetě. Tady jsou ještě nějaké fotografie. Třeba tyhle. Ano.
Co myslíš, mami? Nejsem si jistá, je to pro tu černobílou koláž s nahými muži a ženami, chci tam mít i tělesné orgány a čtverce.
To zní pomateně. Má to být pocta chtíči. Chtíči. Promiň.
Promiňte, potřebuji znát názor ženy. Který z těhle dvou by se více líbil mladé ženě? Nemohu se rozhodnout.
Nevím. Oba jsou krásné. Záleží také na tom, jaký má vkus.
Tedy, je velmi mladá a velmi hezká. Světlé vlasy. Modré oči.
Ale co se jí nejvíce líbí? Pochází z jihu, teď ale žije v New Yorku. Skutečně? Ano.
A má divné způsoby. Abych pravdu řekl, žije s nějakým mužem. Myslím, že se vzali. Podle mého názoru si ale moc dobře nevybrala.
Namlouvá si, že ho miluje, ale ve skutečnosti zaměňuje jeho pesimistické zoufalství s moudrostí a myslí si o něm, že je geniální.
Řekl bych, že mu spíše dělá chůvu než ženu, on je o tolik let starší.
To mi někoho připomíná. Jen nemohu. Nemohu si vzpomenout. Jako by se to vlastně týkalo mě. Opravdu? Ano.
Vidím tam určitou souvislost. Řekla bych, že tenhle. Dobře.
Tady. Tady co? To je pro vás. Pro mě? Ano. Myslel jsem, že bych vám mohl koupit něco pěkného. Ne, nemohu si vzít dárek od cizince. Proč ne?
Jsem vdaná. Ale to přece nemusí trvat věčně.
Víte, nic netrvá věčně. Ani Shakespeare ani Michelangelo ani Řekové.
Chci tím říci, že i my dva se teď během našeho hovoru nepředstavitelnou rychlostí rozpadáváme.
O tom jsem nikdy nepřemýšlel. Ne. Neměli bychom se tedy vzájemně podporovat, abychom neupadli?
V této kruté existenci se musíte chtě nechtě držet jakékoliv lásky.
Když mluvíme o lásce, jsem do vás zamilovaný od okamžiku, kdy jsem vás poprvé potkal s vaší matkou v Mogador Café. Ale to už je hodně dávno!
Vy jste. Vy jste. Byla to matka, kdo. Randy James. Ten herec! Samozřejmě. Poznávám váš přízvuk.
Moje matka o vás mluví v jednom kuse a neustále mi říká, že se s vámi musím setkat a já říkám, proč? Proč se s ním mám setkat?
Ale vždyť on je tak hezký! A to jste. Děkuji. Žiju s přítelem trvale v New Yorku. Bydlíme na jachtě.
Vy žijete na lodi? Ano. Mám velmi romantickou povahu, a tak bydlím na lodi. Čtu, přemýšlím a hraju na flétnu. Mami? Nic neříkej, Melody.
Není nic špatného na rozšiřování tvých obzorů. Já jsem si je již rozšířila.
Vy nic netušíte! Je mi to moc líto, ale. Moje matka ve vás záměrně vyvolala falešná očekávání. Jsem šťastně vdaná!
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, a ne, Randy. Dělá ošetřovatelku švábovi. Tak je to. Sbohem, matko. Sbohem, pane Jamesi.
Říkala jsem ti, že to jednou pochopíš. Dobře, víš co? Zastavme se na chvíli. Zastavme. Zastavme. Zastavit se? Ano, ano, ano, stůj, stůj.
Ano, potřebuju si na chvíli sednout. Sem. Právě tohle trénuji na aerobics. Mimochodem, je to debilní. Ale já se tím uklidňuji. Uklidňuješ?
Cože? Jsi blázen? Vždyť to ničí nervy! Jezdit na kole s těmi nedovzdělanci? To můžeš klidně řídit auto!
Agresivní a útoční imbecilové! A všichni mají řidičský průkaz! Samozřejmě, že na děti žádný průkaz nepotřebuješ. Vůbec žádnou zkoušku.
Potřebuješ povolení na rybaření. Potřebuješ povolení na kadeřnictví. Potřebuješ povolení na prodej hot dogů.
Čteš si o těch ubohých, zbitých a hladových dětech a ptáš se, jak někdo vůbec mohl povolit takovým rodičům mít děti! Dobře, Borisi.
Někdy si myslím, že je ti zakázáno, aby jsi si v životě vůbec něco užil, jako naschvál!
Jako dítě, které dostalo záchvat vzteku, protože není po jeho. Poslouchej přece sám sebe!
To je docela rozumný a moudrý náhled od člověka tak prostoduchého jako jsi ty!
Upřímně řečeno. Občas mě velmi příjemně překvapíš a potěšíš! Jestlipak to tušíš?
Opravdu nevím, co bych si bez tebe počal. Vážně.
Co s tím děláš? S tímhle? Nic. Koupila jsem ho na bleším trhu. Kdo potřebuje starožitný kapesník? Zdál se mi hezký.
Bůh ví, kdo si do něho v minulosti utíral nos.
Marietto? Zlatíčko? Drahoušku? Myslím, že by jsi měla tyhle fotografie přidat do své vernisáže příští týden. Ty fotografie se mi líbí. Ale, co si myslíš ty? Vybral jsem tyhle.
Vážně? Určitě. Miláčku, dokázala jsi. Děkuji. Zformulovat existenciální sdělení o sexuální zvrácenosti a lidské svobodě. Kdo? Ano.
Je to plné erotické představivosti. Dobře, vydrž chvíli. Mnohokrát děkuji! Díky! Marietto? Kdo je to? Jmenuje se Randy Jones?
Aha, Randy, Randy James. Halo? Halo? Hej! Mladý muži, halo, halo!
Poslouchej, asi ve tři hodiny bude v Uniqlo. Můžeš se tam s ní potkat a zkusit štěstí.
Vždyť si nechala ten kapesník, který jsi jí dal, takže to není beznadějné.
A říkám ti, viděla jsem jí v očích oheň. Oheň. Ano. Hodně štěstí, drahoušku.
Kdo to byl? To nic. Tak jdeme na ibiškovou polévku! Jdeme. Kdo by si kdy pomyslel, že se ibišková polévka stane mým oblíbeným jídlem? Umí takové věci a dokonce i vaří.
Můj bože! Dobrý den. Takže hádám, že tu zrovna teď náhodou nakupujete, že. Ano, koupil jsem si tuhle košili, jestli to musíte vědět.
Líbí se vám? Hezká. Jen hezká? Myslel jsem, že v ní budu vypadat elegantněji.
Vzhled není váš problém. Ne? Tak v čem je problém? Jste příliš arogantní. Hodně na vás myslím. Ale já nemyslím na vás.
Jaké to je, mít za muže génia? Koho to zajímá? Omlouvám se. Nechtěl jsem být nezdvořilý, ale.
Jde jen o to, víte. Má to své pro a proti.
Ano? A jaké jsou nevýhody?
Nevím. Tedy. Přirozeně s takovými životními zkušenostmi přistupujete prakticky ke všemu negativně a
hlavně, nemá rád lidi. Tvrdí, že s tímto tempem růstu brzy sami sebe vyhubí. To je jasné.
Ale žít pořád s géniem musí být nesmírně vyčerpávající.
Tak kde jsou nějaké výhody být ženou tak oslňujícího mozku?
Je chytrý. To jste už říkala. Je inteligentní. Jeho mysl je přirozená. Jen je trošku bláznivý.
Být ženou génia je podle mého názoru velmi výhodné. O tom se mi nikdy ani nesnilo. A proč ne?
Myslela jsem si, že na to musím být chytřejší.
Chcete vidět mou loď? Tedy, loď mého kamaráda, na níž bydlím? To není zrovna moc dobrý nápad. Včera v noci se mi o vás zdálo. Já.
Tohle na mě nezkoušejte. Boris říkal, že se mu o mně včera zdálo. A opravdu pochybuji, že by bylo matematicky možné být ve dvou snech zároveň.
Je tady dole, po pravé straně.
Tady je ta loď. Není to nic moc, ale je to domov a neplatím nájem, takže. Je příjemné žít na vodě.
Trochu se to houpe, takže se mi dobře spí.
Randy, nevím, co tu dělám! Jsem vdaná! To neznamená, že k vám nemohu cítit náklonnost.
Ani mě pořádně neznáte. Ano, ale jsem romantik a věřím v lásku na první pohled.
To je pravda. Boris říká, že láska postrádá logiku. A mně se líbí, jak mluvíte a ty další legrační věci.
Kam to může vést? Napijme se na lásku na první pohled.
Nemohu. Když se opiju, chovám se hloupě a přecitlivěle a. To vaše maminka také říkala. Proto jsem tu láhev koupil. Je to skvělá máma.
Tuhle průpovídku nepoužívejte. Je určena pro píďalky. Promiňte.
To jste vy? Ano. Ve hře Juno a Páv. Určitě jste dobrý herec.
Snažím se. Ačkoli nikdy nebudu geniální.
Jste dostatečně hezký, proto z vás buda hvězda. Děkuju. Takového komplimentu si vážím.
Pane Bože. Na co myslíte? Na entropii. Na entropii? Ano, na entropii. Boris mi to vysvětlil. Proto nemůžete dostat zubní pastu zpátky do tuby. Chcete tím říci,
že jakmile se něco stane, je těžké to vrátit do původního stavu? Boris říká, že láska je jen o štěstí.
S tím souhlasím. Ale není to spíše proto, že jsme mladí a myslíme si, že budeme žít navěky, ale pak stejně zestárneme, dostaneme cukrovku a. Možná.
Souhlasím, že v tomto světě není žádné stálé jistoty, ale.
Slyšel jste někdy o Heisenbergově principu nejistoty? Ano, slyšel jsem o něm.
Víte tedy, že pozorovatel ovlivňuje experiment? Je to úplně to samé, jako když se moje matka miluje konkrétním způsobem s mužem, se kterým zrovna žije, jen jsou-li ponecháni o samotě,
když je ale pozoruje jiný muž, začne se okamžitě milovat úplně jinak. A to měl na mysli Heisenberg? Netušil jsem, že je v tom tolik sexu.
Počkejte. Vždycky mám s sebou Viagru. To je v pořádku. Jím hodně červeného masa.
Vážně se mi líbí, jak mi ty kalhoty padnou.
Hej, jsi v pořádku? Poslední dobou jsi nějaká zamlklá. Ano.
Přijdeme pozdě na máminu vernisáž. Doufám, že tam s ničím neonemocníš. Malý Brodsky dostal spalničky.
Můžeš ještě dostat spalničky? Byl jsem sice očkovaný, ale kdo ví, jak dlouho to vydrží.
Kdo je to? Nevím. Nikoho nečekám.
Melody! Tati! Ty moje holčičko, tak jsem tě našel! Konečně! Matka a já jsme tě neustále hledali a hledali, ale pak už jsme si nevěděli rady. Použil jsem každou konexi, kterou jsem
u policie měl. Dokonce jsme zavolali na FBl! Ale vidím, že jsi v pořádku.
Všechno teď bude v pořádku. Tvoje utrpení skončilo. Jaké utrpení? Unesli tě! Řekni mi, že je to tak! Určitě tě uspali chloroformem polygamní mormoni.
Odvedli si tě, aby jsi se stala manželkou někomu z nich! Nebyla jsem unesena. Opravdu nikdo nečetl moje dopisy? To ano, ale předpokládal jsem, že na tebe při psaní mířili pistolí.
Kdo je to? Kdo jste vy? To je Boris, můj manžel. Boris, tvůj kdo? Je to můj manžel. Jsem paní Boris Yellnikoffová.
Kdo jste vy? Jsem její manžel. Chcete omdlít tady nebo půjdete do obývacího pokoje? Kde je tvoje matka?
Proč se o ni staráš? Podváděl jsi ji. Měl jsi přece poměr s Mandy Blackburn! Udělal jsem strašnou chybu, spáchal jsem hřích nestřídmosti. Přišel jsem, abych poprosil tvou matku o odpuštění.
To by sis měl možná rozmyslet, tati. Chci ji vidět. Takže uvidím smrt z kulturního šoku.
Můžeš mi říci, Melody, že má svaté právo mě nenávidět. A ona vás opravdu nenávidí, to mi věřte. Jsem připraven přijmout pravdu. Nenávidí mě?
S její nejlepší kamarádkou jsi udělal dost hnusnou věc. Takže mě nenávidí? Ano, ano, nenávidí vás! Už to nevydržím. Já sám vás nenávidím, sotva jsem vás potkal!
Bože, tenhle netvor tě dostal do postele? Ne, ne, ne, ne. Ve skutečnosti ona svedla mě.
Jasně, když jsem Borise potkala, tak sex nenáviděl. Ano, přemýšlejte o tom, pane Celestine. Ta absurdní choreografie podobná šicímu stroji, nahoru a dolů, nahoru a dolů,
nahoru a dolů, a k jakému konci? K výrobě dalších dětí? O čem to blábolíte? O opakované reprodukci druhů. A k jakému účelu?
Abychom zplodili nějaký debilní návrh? Co se stalo s Mandy? Bylo to svinstvo a hnus. Pane, zhřešil jsem!
Prosím, odpusť mi. Proč mi všichni náboženští blouznivci chodí brečet svoje modlitby na můj práh? Můžete mi to vysvětlit? Pane, v tvém nekonečném milosrdenství, spáchal jsem hřích.
Chceš mu to říci sám, nebo mu to mám říci já? Říci mi co?
Tati, žádný Bůh není! Vážně. Modlíš se zbytečně.
Mrháš dechem, stejně tak nadarmo budeš mrhat dechem před mámou.
Co? Chceš mi snad říci, že si našla jiného muže? A ne jenom jednoho. Cože?
A co jsi jiného mohl čekat, tati? Musela přece se sebou něco udělat. Můj Bože. A čím se zabývá?
Má čtyři ruce a dva nosy. Měl byste raději zmizet, cizinče! Melody vám potvrdí, že i bez své brokovnice dokážu nadělat komukoliv pořádnou paseku. A teď chci vidět Mariettu!
Tati, vzpamatuj se, vždyť jsi mámu neviděl celý rok. Rok není věčnost. Za tu dobu se přece člověk nemůže změnit!
A s tím tedy vstoupili do galerie.
Musela jsem poznat velmi mnoho lidí, než jsem konečně pochopila, jak na ně.
Všichni říkali: "S tebou se svléknu, Marietto!" A já na to: "Samosebou."
Pane Bože. Co? Marietto? Johne Celestine!
To bych ráda věděla, který čert tě sem přitáhl. Marietto, můj Bože! Proč jsi uprchla?
Ale, drahoušku, to ty jsi uprchl. Sotva jsi se dnes ukázal u dveří. Prr, prr, jaké "uprchl"? Ano, ano, s tou promiskuitní kurvou,
která vytrubovala, že je moje nejlepší kamarádka. Zlatíčko, já budu. Hned se vrátím. Promiňte. Omlouvám se. S ní je konec, Marietto.
S tou Mandy to byl strašlivý omyl. Vrátil jsem se pro tebe. Ale, drahoušku, jsem uprostřed své vernisáže. Ano, tati, tohle je mámina výstava. Není to velkolepé?
Výstava čeho? Koláží. Cože? Ona si chce tuhle pornografii kupovat?
Mám pro vás malé vysvětlení, ona je tvůrcem této pornografie. Marietto, co jsi zač? Johne, nikdy jsi mi nerozuměl.
Nedohlédl jsi dál, než za nápraží. Žil jsi jen pro svůj zbrojařský klub, rybářské výlety a kopanou. Neudělal jsi si ani chvilku, aby jsi se zamyslel, kdo vlastně já jsem.
A ty jsi zase byla příliš zaneprázdněná přípravou na ty její soutěže, psaním jejích projevů a nácvikem na pochod mažoretek! Ano, ano, to je pravda.
Sublimovala jsem své vlastní tvůrčí potřeby a vnucovala je naší dceři. Co jsi dělala? Ano, sublimovala. Sublimovala.
Zlatíčko, proč se nechceš vrátit zpátky k Mandy Blackburn? Její zakrnělá mentalita je ti teď mnohem bližší. Mnohem bližší. Hm. Ale já se k ní nemohu vrátit.
Pročpak ne? Urážela mé mužství. Ach! Vyjádřete se konkrétněji! Jedná se o velikost? Trvání erekce? Porucha ztopoření?
Starejte se laskavě o sebe! Marietto, jak by jsi mohla opustit svoji vlastní rodinu! Chci, abychom se vrátili všichni domů a začali znovu.
Ze mě je ale už jiná žena, Johne. Nemohu uvěřit tomu, co vidím. Myslím.
Máš jiné šaty, tvoje řeč je strojenější, ale vím jistě, že hluboko uvnitř jsi pořád ta stejná, hezká, maloměstská, bohabojná, věřící, koláčky pekoucí.
Žiju se dvěma muži. Skautská matka. Cože? Jsem umělkyně. Nepeču koláče a nechodím do kostela.
Dělám koláže, rytiny, fotografie. Žiju na Manhattanu se dvěma milovanými muži a vytvořili jsme velmi šťastnou ménage a trois.
Cože? Spíme všichni spolu. Ménage a trois.
Věděl jsem vždycky, že se těm zpropadeným Francouzům nedá věřit vůbec v ničem.
Melody, to je přece úžasné. Před tisíci lety se starověcí lidé, Egypťané, Římané, Mayové vracívali domů, a přesně
tak jako my plánovali večeři nebo jen tak probírali běžné věci.
Hej, právě jsme koupili krásný dům se zahradou na Nilu a s výhledem na faraonovu novou pyramidu. Borisi. Lékař mi říkal, že páví
jazyky moc nesvědčí tvému srdci. Borisi. Mám strach, že své dítě nedostanu do opravdu dobré aztécké školky.
Co to ale u čerta vůbec všechno znamená? Nic. Ale oni si mysleli, že je to důležité. Borisi, mohu s tebou na chvilku mluvit? Já jsem vyrůstal v náboženské rodině.
Jobova žena byla moje oblíbená postava z Bible, protože dala přednost smrti před podlézavou poslušností. Nebyla jako ten masochista, kterého si vzala.
Borisi, Borisi, můžeme si na chvilku sednout? Ale vždyť musíme jít domů.
Já vím, ale pojď sem na chvíli. Musím ti něco říci. Ale teď už se vracíváme vždycky domů. Vím. Vím. Vím, že máme zavedené zvyky. Musím si dát něco k pití a vysprchovat se.
Ty v tom sice vidíš rutinu, jenže mě ten rituál chrání před totálním vynervováním.
Vím. Vyžaduješ určitý rituál a po sprše chceš večeřet. Jenom ne zase tu krabí paštiku. Minule jsem si tím zkazil žaludek. Bál jsem se, že mám rakovinu štítné žlázy.
Borisi, potkala jsem někoho jiného a zamilovala jsem se.
A pak si dáme Beethovena, občas pro změnu Schuberta, ale. Potkala jsi někoho?
Netvrdím, že k tobě už nic necítím. Pořád mám k tobě hluboký vztah.
Potkala jsi někoho? Ano.
A chceš, abychom také žili v ménage a trois jako tvoje matka?
Borisi, když jsi mě poznal, byla jsem velmi mladá.
Jsi pořád velmi mladá. Ano, ale mezitím jsem dospěla. Díky tobě jsem se strašně obohatila.
Ano, to je pravda. Byl jsem s tvou fenomenální nevědomostí velmi trpělivý.
Vždycky se na mě můžeš ve všem spolehnout. Já jen. Asi jsem ve velmi citlivém věku a nevím, jak to dobře říci.
Nemusíš si dělat starosti. Ale já. Naprosto ti rozumím. Opravdu. Neodporuje to mému přesvědčení, že milostné vztahy jsou téměř bezvýhradně efemérní.
To asi není pravda, i když někdy tomu tak opravdu je. Vážně? Ty máš své vlastní názory?
Jenom několik. Asi nejsou moc důvtipné, ale. Jakkoli je život krutý, vadí mi, že se nemohu podílet na chodu světa.
A dokonce se mi po lidech stýská, i po těch píďalkách a kreténech, protože já si vážně nemyslím, že jsou špatní, oni jsou spíše pořádně vystrašení.
Myslím, že děláš správné rozhodnutí. Borisi. Myslím to vážně.
Jsem hluboká a citlivá duše s obrovským pochopením pro podmínky, ve kterých lidé žijí.
Bylo to nevyhnutelné. Dříve či později muselo dojít k tomu, že se život s takovým mozkem, jaký mám já, stal pro tebe deprimujícím.
Vždyť pro velikána často není možné soužití ani s někým, kdo má normální inteligenci.
Jsi rozhněvaný. Ani jsem nečekala, že mě pochopíš. Jak by jsi ostatně mohl!
Věř mi, jestliže rozumím kvantové mechanice, dokážu stejně dobře chápat i myšlenkové procesy v mozku mentálně zaostalé mažoretky.
Borisi. To je v pořádku. Věděl jsem, že jednou tenhle den přijde. Opravdu. Vesmír je na pokraji zániku. A proč bychom i my neměli být na pokraji záhuby?
Ještě jednu. Také si dám ještě jednu.
Odešla ode mě. Věřil byste tomu? Ale co to povídám? Já jsem ji opustil. Ona zůstala sama. Ale teď, ať se v posteli obrátí na jakoukoli stranu, má vedle sebe manžela.
Moje žena mě také opustila. Určitě musela být také tak krásná jako ta moje. Norman? Norman byl skvělý.
Stával modelem pro firmu Versace, nikoho lepšího nikdy neměli. Myslel jsem, že jste mluvil o ženě. Vzali jsme se v Holandsku.
Vy jste si vzal chlapa? A koho jiného? Ale to jste se stal. Co? Vdovcem? Norman neumřel. Ne vdovcem. Gayem? Členem.
Čeho? Organisace pevného homosexuálního přesvědčení. Můj Bože. To zní jako nějaké náboženství.
Ano. A jestli je to náboženství, tak to mě považujte za velmi pobožného. A za fanatika. Ale to je hřích proti Božím zákonu.
Bůh sám je gay. To v žádném případě. Stvořil celý ten dokonalý vesmír. Oceány, nebe, krásné rostliny, všechny stromy.
To je pravda. Byl to skvělý aranžér. Ale proč vám Norman tak chybí? Pořád vás nechápu. Všechno mi chybí.
Jeho tvář. Jeho dobrota, jeho smysl pro humor. Naše vzájemná vášeň. Jak jsme spolu tancovali a nakláněli se. Pak mě líbal. Ježíši Kriste.
Proč vás opustil? Tedy opustila. Norman. On chce žít v Paříži, ale já nemohu odejít od své nemocné matky.
A vaše matka je žena? Snaží se podobat Marlene Dietrichové.
Jaký je v tom rozdíl? Nakonec vám všichni ublíží. Každá žena, a je to jedno, jestli muž nebo žena. Proč ta vaše opustila vás?
Opustil jsem ji kvůli její nejlepší kamarádce, ale nevycházelo nám to spolu. Proč ne?
Mohu k vám být naprosto upřímný? Mě snadno nevyděsíte. Nemohl jsem se s ní milovat.
Proč ne? Nejdříve to bylo skvělé, ale pak jsem ztratil zájem.
Chtěl jsem zpátky k Mariettě. Což je zvláštní, protože v posledních letech mě Marietta sexuálně moc nepřitahovala.
To je pro heterosexuály typické, to my máme sexuální zájem pořád.
A jestli mám být doopravdy upřímný, vlastně jsem vůbec nikdy k Mariettě necítil žhavou sexuální touhu. Tak proč jste si ji tedy vzal?
Byla to věc zvyku. V kraji, kde jsem žil, všichni měli ženu a děti a.
Mohu vám vůbec důvěřovat? Ovšemže. John. John Celestine. Samozřejmě, Johne. Já jsem Howard Cummings, rozený Kaminsky.
Vzal jsem si Mariettu, protože jsem měl strach. Z čeho?
Z toho, co jsem při fotbale cítil k našemu blokaři. To snad ne.
Když šel do mlýna, pokaždé se tak ohnul.
Pane barmane, další tady pro mě a mého přítele, děkuji.
Nebudete mi to věřit, ale vybuchl jsem podruhé. Vyskočil jsem s okna a přistál na ženě, která právě venčila psa. Zranil jsem ji. Ale vyvázl jsem bez trestu.
To si neuvědomujete, že vaše činy ostatní lidi poškozují? Ale jděte. Vážně. Ne. A kdybyste doopravdy spáchal sebevraždu?
Přemýšlejte. Jak by se asi svět změnil, kdybyste neexistoval. Určitě si to ani nedokážete představit.
Pane Bože. Tedy, vy jste úplně jako ty filmy, kterými nás televize obalamucuje každé vánoce. Co? A co kdyby
ten strážný anděl zachránil Jimmyho Stewarta, a Jimmy Stewart byl zrovna ten člověk, který kouří v posteli, ale on sám přežije, zatímco v ohni, který způsobil, zahyne šedesát lidí.
No tak? Co vy na to? Pořád je každý život hoden záchrany? I když jsou vánoce? Asi sotva stěží. Evidentně vidíte lidskou rasu jen z té temné stránky. Lidská rasa?
Na veřejných záchodcích museli nainstalovat automatický splachovací systém, protože lidem nemůžete věřit, že za sebou spláchnou. Strašné, neumí spláchnout! Neumí ani spláchnout!
Návštěvní hodiny skončily. Cože? Vy mě odtud vyhazujete? Ano. Opravdu? Ano. Se vší vážností.
Tak dobře, poslouchejte. Opravdu je mi toho všeho velmi líto. Existuje něco, čím bych to mohl napravit? Mohu vám něco darovat? Co mohu udělat?
Pokud někdy budu ještě chodit, můžete mě pozvat na večeři. Co vlastně děláte, Heleno? Já? Jsem parapsycholožka. Promiňte. Vážně? Narodila jsem se
s velmi vzácným nadáním. Dokážu předpovídat budoucnost. Jestliže umíte předpovídat budoucnost, jak to, že jste neměla ani tušení, že přiletím seshora a přistanu na vás? Možná měla.
Šťastný Nový rok.
Jsme docela rozrušení. Howard prodá tělocvičnu, ale pak si otevřeme v Chelsea starožitnictví. Ano.
S dekorativní modernou. Budeme mít úžasnou kolekci filmových plakátů. Můžete důvěřovat tomuto sucharovi? Tomuto zakrnělému republikánskému neandertálci?
Tomuto bezduchému zombiovi z Národní střelecké asociace? Ale můj psychiatr říkal, že ty zbraně byly jen projevem mé sexuální neschopnosti.
Jenže kdyby zbraně neřešily sexuální neschopnost, Národní střelecká asociace by zkrachovala.
Nastěhoval se k Howardu Cummingsovi, rozenému Kaminskymu. A nejenom, že spí s mužem, bude brzy také oslavovat Purim.
A navíc: poprvé v životě je šťastný.
Kdybych býval tenkrát tušil, co jsem dělal špatně, že jsem selhal v naplňování tvých ženských potřeb! Jak se později ukázalo, byla jsi ve skutečnosti velmi sexuchtivá.
Já vlastně také, ale se stejným pohlavím. Přitom mě vychovávali tak, aby mě přitahovaly ženy.
Jsi úplně jiný člověk, Johne. Celá tvoje osobnost je veselejší. Kdyby to tak bývalo dříve.
Když jsem se miloval s tebou, nešlo to. Byl jsem jako kůl v plotě, promiň tu metaforu.
Doufám, že vy dva máte větší štěstí a našli jste toho pravého. Já jsem takové štěstí měl.
A co ty, Borisi? Asi by jsi použila primitivní slovník tvé generace a řekla, že jsem měl obrovské štěstí.
To jen dokazuje, že celý vesmír je jen bezvýznamnou a nesmyslnou náhodou. Každý plánuje a sní o tom, že potká toho pravého člověka.
Zato já jsem vyskočil s okna a přistál přímo na ní, na parapsycholožce! Mluvím o těch iracionálních citech, kvůli kterým se nakonec vaším oblíbeným jídlem stane ovesná kaše.
Mám otázku, patřím ještě vůbec ke své generaci? Určitě. Neměj starosti. Vysvětlím ti to.
Hej, hej, počkat! Počkat! Za chvíli bude na Time Square svržena koule! Jdeme!
Deset, devět, osm, sedm, šest, pět, čtyři, tři, dva, jedna! Šťastný Nový rok!
Oslavy Nového roku nenávidím. Ty zoufalé pokusy lidí zabavit se. Oslavují tím nejpřízemnějším a nejubožejším způsobem. A co oslavují? Že jsou o krok blíže hrobu?
Proto neustále opakuji: veškerá láska, kterou přijímáte a předáváte jiným, všechno štěstí, které dokážete uzmout anebo poskytnout, každá sebemenší špetka přízně, všechno zabírá.
A nenalhávejte si, že všechno záleží jen na vaší lidské duchaplnosti.
Nechcete ani připustit, že by podstatná část vaší existence byla závislou na pouhém štěstí.
Bože, víte vůbec, jaká je to náhoda, že z té miliardy spermat vašeho otce právě to jediné sperma našlo konkrétní vajíčko, ze kterého jste potom vyrostli?
Ale moc o tom nepřemýšlejte, nebo dostanete záchvat paniky. Borisi, co to děláš? S kým to mluvíš?
Co? Dívají se na nás lidé. Oni jsou tam lidi? Ano, ano, sledují nás. Cože?
Borisi, prosím. Víte. Byla tu spousta lidí, když jsme začali. Nevím, kolik lidí už odešlo. Vidí někdo někde někoho? Tamhle snad? Ne! Ne! Borisi! Ne!
Vidíte? Já jsem jediný, kdo je schopen vidět věci v celé souvislosti. A to je podstatou geniality. Pojďte. Šťastný Nový rok, Borisi.
Přeložil Kozlík Frantík, však mě znáte!